Къде си? - Какво?
Къде си сега?
Ами…
Защо не отговаряш? Къде си? Всичко наред ли е?
Изобщо не съм добре. Изплаших се заради теб.
Излез на главна улица и ми пиши къде се намираш.
Защо?
Кажи ми какво става. Караш ме да се притеснявам.
Чо Йонг У е загубил приятелката си, докато са бягали при ареста му.
Била е прободена от железен прът и е починала.
Смятам, че мишената на Чо Йонг У не съм аз.
Вярвам, че е нарочил ценен за мен човек,
за да мога и аз да изпитам същата болка като него.
Заради този инцидент той се е прицелил…
Ценен човек?
Затварям.
Ценен…
Сигурно полудявам.
Ценна съм.
Мин?
Няма начин.
И Хьон
ПОМНЯ ТЕ. ЗДРАВЕЙ, ЧУДОВИЩЕ = Епизод 13 =
Спиш ли?
Открийте Джи Ан.
Внимавайте нищо да не й се случи. - Защо тя?
Какво? И Джи Ан ли е заплашена?
Какво е станало, И Хьон? - Какво има?
Първо се обади на брат си.
Той трябва да е жив,
за да види човека, когото обича, убит по жесток начин,
и да се гърчи в болезнена агония.
Най-ценният човек за брат ми?
Изглежда сте сгрешили.
И Хьон!
Да, аз съм И Хьон.
Трябва да дойдеш и да гледаш как по-малкият ти брат ще умре,
точно както и аз гледах приятелката си.
Къде си?
На покрива на сградата, където е офисът на брат ти.
Мин.
Дейв, кажи ни, бе! - Да открием Джи Ан.
Да. - Къде си?
Аз ли? На кръстовището. Защо?
И Хьон… Не, с шефа идваме веднага.
Джи Ан, случило ли се е нещо? - Не, добре съм…
Къде е И Хьон? Случило ли му се е нещо?
Не знам. Отиде при някакво момиче. - Момиче?
Да, момиче на име Мин А,
Явно й се случило нещо. - Мин А?
Не.
И Хьон.
Мин.
Да.
Виж къде се намира И Хьон сега. - Защо?
Веднага!
Познах.
Реших да дойда.
Преди много време, заради баща ти,
приятелката ми умря точно пред очите ми.
Мечтаех да му го върна някой ден.
Живеех само заради това,
но баща ти умря.
И дългът му ще трябва да бъде платен от неговите синове.
Така е, нали?
Убий го.
Какво? - Намушкай го.
С кола, който държиш. Щом искаш, набучи го.
И без това той не ме вълнува.
Нещо не си разбрал.
През тези 20 години нито съм го търсил,
нито съм си спомнял за него.
Извика ме, но за мен няма значение
какво ще стане с него.
Ако беше решил да убиеш мен пред очите му,
може би той щеше да се почувства зле.
Но за съжаление при мен не е така.
Значи съм избрал грешния човек?
За жалост, да.
Мислиш, че ще ти се вържа?
Сега съм дори по-убеден,
че съм направил правилния избор.
Не!
Стой на място!
Мин… Мин!
Мре ли ти се?
Мин! Мин!
Мин…
Не казаха ли, че е тук? - Да, тъкмо хванах сигнала.
Отивам натам.
Ча Джи Ан!
Какво става?
После ще говорим. Чо Йонг У е наоколо.
Добре, първо да го намерим. - Да.
Операционна зала
Изпуснахме Чо Йонг У. Съжалявам.
Добре ли си?
Как разбра къде да дойдеш?
От снимката.
Докато те следях, ти направих няколко снимки.
На една от тях видях адвокат Чонг.
Някак си го предчувствах.
Ясно.
Разбира се, той ме е наблюдавал.
Адвокат Чонг е брат ти, нали?
Ранена ли си? - Добре съм.
А адвокат Чонг?
Не се знае.
Казаха, че състоянието му е критично…
Ще трябва да го наблюдават след операцията.
Той ще се оправи.
Непременно.
Ча Джи Ан!
Шефе, какво стана?
Сон и другите продължават да търсят.
Възможно е вече е избягал от този район.
Да.
Кажи ми какво става…
Ча Джи Ан.
Не ми харесва да съм полицай, шефе.
Какво? Защо така изведнъж?
Защото някой ден ще трябва да арестувам по-малкия му брат.
Кажи ми.
Просто днес…
замалко не ме пребиха и ми идва нагорно.
Е, ако е само това, Джи Ан…
Няма за какво да се притесняваш.
Добра си в работата.
Жена си, а засрамваш всичките мъже в участъка.
Знаеш, че си страхотна, нали?
Кажи ми, ако нещо те притесни.
Не знам дали мога да ти помогна,
но ще опитам да направя всичко по силите си.
Да, шефе.
Мин! Събуди ли се? Добре ли си?
Не виждаш ли?
Отдъхнах си.
Благодаря ти.
Имал си късмет. Ножът не е засегнал важни органи.
Само трябва да внимаваш да не се инфектира раната.
Чо Йонг У е все още на свобода.
Но ще го хвана.
Дотогава ще пратя някой да се грижи за теб.
Можеш да го използваш както ти харесва.
Ето го.
Няма да се бавя.
Ще се върна скоро.
Искаш да се грижа за този човек?
Не мога да се доверя на друг.
Той е един от потенциалните убийци, нали?
Защо ми го причиняваш?
Направи ми услуга. - Не, ти ми направи на мен.
Моля те.
Ей, аз те моля за услуга. Да не искаш такава от мен!
Ами…
Здравейте, аз съм На Бонг Сун… - Знам.
Знаете? Познавате ли ме?
Наблюдавах ви през цялото време.
Мен?
Точно така.
Защото наблюдавах брат си.
Може ли да се отдръпнете настрани? Трябва ми въздух.
Това е мястото, където баща ти е арестувал Чо Йонг У.
А тук е умряла приятелката му.
Адресите са сменени, но мястото е същото.
Там е убит бездомникът.
Очаквах това място да не е случайно.
То има важно значение. Вероятно точно тук…
По време на инцидента, наоколо е имало хора,
които са говорели по телефона си. - Районът е гъсто населен.
Значи трябва да го търсим измежду тези хора.
Глупак такъв.
Какво? Кой? Ние ли?
Не.
Аз.
Имам номера на Чо Йонг У.
И Хьон! - По дяволите!
Колко труд му ударих.
Проследи го. - Да.
Вероятно е включен.
Наистина ли сигналът от телефона идва оттук?
Да. Със сигурност е наоколо.
Това място е важно за Чу Йонг У. Сигурно е наблизо.
Няма къде толкова да се скрие… Да се разделим и да претърсим.
Това беше ли тук преди?
Не ви ли прилича на гроб?
Точно така.
Още един от заподозрените за убийци?
Може ли да поговорим?
С мен ли? - Не, с него.
Разбира се, говорете.
Казвам ви го, защото искам да излезете.
Ясно. Добре.
Слава Богу, че се е разминало.
Да.
Като те гледам да лежиш така, си спомням за едно време.
Често вдигаше температура.
По цели нощи слагах студени кърпи на челото ти.
Помниш ли?
Ти го направи нали, чичо?
Ти си дал информация за мен на Чо Йонг У.
Ти си бил. Нали, чичо?
Казах ти. Престъпниците знаят много повече, отколкото си мислиш.
Пробваш ли ни?
Играеш си с нас?
Нима си помисли, че щях да те оставя да умреш?
Ранен си и това не е добре,
но не се ли радваш, че брат ти се грижи за теб?
Чудеше се какво изпитва той към теб, нали?
Любопитството ти е задоволено.
Твоето също.
Значи излиза,
че си го направил заради мен?
Не. Всъщност…
Ще те попитам за последно.
Наистина ли брат ми ме е изоставил?
Със сигурност ли той ме качи в колата ти?
Първо трябва да оздравееш и после ще поговорим.
Чичо, мислех си…
Но ми обещай нещо.
Ако решиш да убиеш някого, нека това да съм аз.
Не друг.
Аз. Обещай ми.
Ако реша за последно да убия някого,
това ще си ти, чичо.
Разбирам.
Ти си тук. - Да, чух, че адвокатът е пострадал.
Ще си тръгвам, адвокат Чонг.
Защо? Остани още.
Не. Адвокат Чонг, грижи се за себе си.
Имаш рана на ръката.
Да, поддържах градината.
Покрай моята, окосих и твоята трева.
Така ли?
Дълго време не си се прибирал.
Тревата беше избуяла. Окастрих и дърветата.
Погрижих се както трябва.
Значи ти си го направил?
След като се върнах,
аз ще се погрижа за зеленината пред дома си.
Някак съм разочарован.
Съжалявам, но не обичам да благодаря за нещо,
което е свършено, без да съм го искал.
Побързай да се връщаш на работа.
Чух, че те очаква труп в моргата.
А, така ли?
Да. Ще се видим по-късно в моргата.
Разбира се.
Ти си тук. - Да.
Още не си започнал с аутопсията. - Подготвях се.
Каква е причината за смъртта?
Състоянието на трупа е потресаващо…
Ще разбера причината за смъртта като го отворя.
Наблюдават се наранявания по цялото тяло.
Рентгенът показа множествени фрактури навсякъде.
Гръдният кош е пронизан от метален прът,
затова има обилен кръвоизлив.
Бил е душен.
Тук са приложени всички методи за убийство.
За да прикрие самоличността си,
убиецът нарочно е използвал разнообразни методи.
Нима? - Каза го, сякаш не знаеш.
Та ти си опитен анатом.
Стана ми мило, че ме похвали.
Няма да се намери никаква ДНК по тялото, нали?
Надали извършителят е толкова глупав.
Глупав или не, в крайна сметка той е убиец.
Нали? Така ли е, докторе?
Точно така.
А, ще започна издирването първо от враговете му…
Добре.
Какво ти става? - Защо?
Мислиш, че патологът е И Джун Йонг?
Да. - Как така?
Знам ли? - Защо реши така?
Нагласих фактите и все повече се убеждавам, че е той.
Греша ли? - Дори да си права…
Той вече знае, че го подозирам.
Какво? - Ако патологът наистина
е И Джун Йонг, той би се досетил.
Разказах му за баща ми.
Може би се подадох на емоцията,
но само това можех да направя тогава.
Полудяла ли си? - Казах ти.
Така се случи.
Значи сега остава да го провокираме? Така ли?
Ще ми се да види, че не се страхувам.
Но това значи, че се страхуваш. - Напротив.
Просто… когато се опитах да съхраня себе си,
усетих, че мога да избягам от всичко.
Трябва да събера всичките си сили, за да се боря с него.
Добре.
Този път ме хвана.
Да прегледам ли връзките му от затвора?
Чо Йонг У уби бездомник и заплаши И Хьон.
Опита се да убие адвокат Чонг. После обаче…
беше убит от някой друг.
По същия начин, по който той уби другите.
Какво мислите, че е всичко това?
Чо Йонг У сигурно е бил убит от И Джун Йонг.
Не знам.
Дали ще открием всички убийства, които е извършил И Джун Йонг?
Попита ли адвокат Чонг за И Джун Йонг?
Не.
Защо? - Не искам да го притискам прекалено.
Някой ден ще го попиташ, нали?
Вероятно.
Ако искаме да докажем, че патологът е И Джун Йонг,
ще ни е нужна помощта на адвокат Чонг.
Какво имаш предвид? - Има нещо, което не съм ти казала.
Когато започнах работа в участъка,
потърсих документи, свързани с И Джун Йонг.
Не е фигурирал в нито един семеен регистър.
След ареста му
са взели отпечатъци и от десетте му пръста.
Но се оказа, че те не са на И Джун Йонг.
Има престъпник със същите пръстови отпечатъци като на И Джун Йонг.
Значи? - Истинските му отпечатъци
са били изтрити и подменени с други.
Дори да се опитаме да открием И Джун Йонг,
няма как да докажем, че той е точно И Джун Йонг.
Системата за отпечатъци по онова време е била несъвършена,
затова има доста грешки в нея.
Но
дали това е било случайна грешка?
Или някой ги е подменил нарочно?
Съжалявам, че не ти го казах по-рано.
Реших, че ще се разочароваш.
Аз също бях разочарована и затова премълчавах.
Както и да е.
Братле!
Там имаше нещо. - Какво?
Нищо.
Трябва да има нещо, което да потвърди на 99%,
че И Джун Хо е И Джун Йонг. Оставащият 1%
със сигурност е нещо
скрито в спомените ми.
Какво ли е?
Да, шефе. Отиваме натам.
И Хьон?
Да, ще дойдем заедно.
Защо ме викате? Много съм зает.
Трябва да научим подробности за случая.
Какво е търсил Чо Йонг У и какво всъщност е искал?
Кой го уби?
Ето това искаме да разберем. - Ще го обясня просто.
Чо Йонг У е имал зъб на баща ми и е искал да му отмъсти.
Не е смятал да ме убива,
а да ме накара да изживея същата като неговата болка.
Затова преследваше скъп за мен човек.
Помислих си, че Ча Джи Ан е в опасност…
Какво означава това? - Ча Джи Ан?
Мога да го обясня много просто.
Дълго време живях в Щатите. Тук не познавам много хора.
Общувам единствено с вас.
И ако оценя близостта ми с вас чрез точки,
то от 100, ти си 15 точки.
15 за теб, 15 и за теб.
3 точки.
Аз пък те оценявам с 0 точки!
Ами Ча Джи Ан?
Естествено е да са повече. 15 + алфа.
Това алфа са 1 или 2 повече, нали? - Ами…
Щом не е така, предполагам, че е половин точка, нали?
Чакай малко. Мишената обаче се оказа адвокат Чонг Сън Хо.
Нали? Странно.
Именно. Той ли има най-много точки?
И защо?
Така или иначе се срещнахме, мога ли да поговоря с вас?
Разбира се.
Изводът е, че И Хьон няма представа кой е убил Чо Йонг У.
Да. Точно така.
Добре, какво искате да ми кажете?
Пръстовите отпечатъци на И Джун Йонг са били подменени.
Знаехте ли това?
По онова време
системата за съхраняване на отпечатъците е била несъвършена.
Значи сте знаели.
Да разбирам ли, че всичко, което мениджърът е направила,
вие сте били наясно с това.
Не съм сигурен. Не знам за какво говорите.
Добре.
Съвестта ви е гузна. Бях сигурен, че няма да си признаете.
Не сте ли твърде арогантен? Как си позволявате?
Вие пазите истинските отпечатъци, нали?
В никакъв случай не бихте изтрили оригиналните.
Нали?
Отпечатъци? Гузна съвест?
За какво говорят?
Това е последната ви възможност да се реванширате.
Нека спрем дотук. Няма да си губя времето повече.
Как си позволява? - Спокойно.
Да поговорим насаме.
Нямам какво по-различно да ви кажа насаме, мениджър.
Не очаквам да ме разбереш.
Но ми дай възможност.
Ще се опитам да поправя злото, което съм ти причинила.
Досега бях под непрекъснат стрес.
Денят, в който избяга И Джун Йонг, за мен също беше ад.
Сега го казваш, след като с негова помощ
си се домогнала до този пост. И това било ад?
Така е, обаче…
От мен няма да получиш разбиране и прошка,
защото изобщо нямам намерение да ти прощавам.
Това време било ад за теб?
Тогава продължавай да живееш в ада.
Обявата…
Видях обявата, която публикува в пресата.
Е, и?
Наистина ли накара И Джун Йонг да се появи отново?
Да.
И той стоеше много близо до теб.
И Джун Йонг?
Кой пък е този?
Подслушващият успява да живее по-дълго,
но само ако се прикрие бързо, така че да не го хванат.
Разбрах…
Какво има? Хапни още малко.
Махни я. - Само една хапка.
Само още една.
Казах ти да я махнеш.
Не ти ли е задушно?
Да излезем ли на разходка?
Сам ли си готвиш или се храниш навън?
Храня се предимно навън.
Това не е здравословно.
Отсега нататък аз ще ти готвя.
Няма нужда.
Какво правиш през почивните дни?
Просто…
Стоя си вкъщи сам.
Аз също…
бях така.
Но вече не,
защото сега имаш някого до себе си.
За теб също е минало, защото сега имаш мен.
Прегледах семейния ти регистър.
Как избра името?
Светът…
е пълен с хора, които просто зарязват имената си и изчезват.
Взех едно такова име.
Дъвчи бавно, за да не те боли стомахът.
Добре ли си?
Името ти беше…
Спомняш ли си го, И Джун Хо?
Ето!
Какво е това?
Точно така. Днес е рожденият ми ден.
Заповядай, подаръците ти.
Честит рожден ден! - Благодаря ви.
На колко години си мислиш, че ставам?
30… Или не?
Разбрах, разбрах.
Благодаря.
Да видим!
Да видим какво ми подарява малкият…
Красив ли е? - Пасва идеално.
Следващият е от мен.
Нося експресна доставка за Ча Джи Ан!
Чух, че днес Ча Джи Ан има рожден ден.
Някой го спомена.
Така ли?
Тръгвай.
Не, ще остана.
Ще си тръгнете, когато видим съдържанието.
Проявете разбиране. Напоследък получаваме странни неща.
Правя експресни доставки. Сега губя време.
Карта?
Това е кварталът, където живеех преди.
Но кой би…
Ще открием ли труп, ако отидем там?
"За един много специален рожденик"
Кой го изпраща?
Не знам. Едно хлапе го донесе в офиса.
Единствено поиска да го доставим.
Пуснете го и пригответе куче.
Куче? Защо куче?
Куче за откриване на труп.
Да повикаме ли подкрепление?
Мисля, че вече сме близо.
Джи Ан не иска да вдигаме шум. Ще потърсим още малко.
Повикай екипа криминалисти. - Да.
Познато ли ти е това, Джи Ан?
На баща ми е.
Баща ми изчезна преди 20 години.
Така ли?
Често съобщавам на семейството на жертвата за смъртния случай.
Е, налага се.
И всеки път се сещам за това.
Дали не е по-добре за тях да вярват, че е жив?
Като им кажа, че е убит,
не убивам ли надеждата им, че може да е жив?
Кое е по-добре?
Какво мислиш ти, докторе?
Доскоро смятах, че е хубаво да храниш надежда.
Но сега? Не е ли прекалено жестоко?
Значи ми даваш отговор?
Добре съм.
Беше намерено тялото на бащата на Ча Джи Ан.
На кого? Какво?
Бащата на Ча Джи Ан е придружавал престъпника И Джун Йонг…
И Джун Йонг?
Кой пък е този?
Когато И Джун Йонг е избягал,
смятали са, че този човек му е помогнал да избяга.
Бащата на Ча Джи Ан какво? Кой?
И какво?
Ако времето на смъртта съвпада с времето на бягството,
много е вероятно да е бил обвинен несправедливо.
Разбирам.
Засега ще обърнем внимание на този случай.
Това дойдох да ти кажа.
Добре, давайте.
Татко, а случайно…
Какво?
Не, нищо. Случаят на Джи Ан е с предимство.
Ще те питам по-късно.
Тя му е дъщеря?
От всички хора, защо точно тя трябваше да е негова дъщеря?
Какво се случи?
Някой й изпрати карта.
На посоченото място открихме останки. Възможно е да са на баща й.
Националната служба по криминалистика ги изследва.
Ще отнеме време да определят чии са и времето на смъртта.
Джи Ан, не е ли по-добре да си поплачеш?
Ако се сдържаш така…
20 години очаквах този миг.
Какво ще направя, когато този ден настъпи?
Представях си го безброй пъти, затова претръпнах.
Ставай.
Какво? - Казах да станеш.
Ще се прибера вкъщи.
Остани при мен днес.
Добре.
Да, изписаха ме.
Не можах да се погрижа за теб.
Ясно. Всичко е наред.
Затварям.
Ела вкъщи за известно време.
Видя това, нали? Тези неща са полезни за теб.
Напазарувах каквото ми попадна, за да ти сготвя.
Така ли?
Адвокат Чонг… искам да кажа, Мин.
Ти си моето семейство. Знаеш това, нали?
Джи Ан, мини наляво! Не, надясно!
Натискам бутона! Едно, две, три!
Тате! Побързай, ела и ти!
Тате!
Джи Ан!
Как си? Липсваше ми…
Не помня кога те видях за последно, татко.
Кога беше последният път, когато те видях.
Дали тогава вечеряхме заедно?
Казах ли ти довиждане, когато си тръгнал за работа?
Не помня.
Последният път…
Тогава не съм знаела, че това ще е последният път,
затова не мога да си спомня.
Съжалявам, тате.
Толкова много съжалявам.
Някога срещнахте ли се с човека, който отне баща ви
и ви превърна в дете на престъпник?
Не, още не. - Тогава не говорете прибързано.
Докато не го видите пред себе си,
докато не настъпи този момент,
не знаете какъв избор ще направите.
Пак Те Йонг.
Прав беше.
Превод: UFOgirl Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015